EKSPLOSJONSSPESIAL
- Klar til eksplosjonsspesialen? - Kan den vente litt?
Pyse.
Når vi har gitt oss, hva håper du vi vil bli husket for?
For å ha fremmet kritisk tenkning.
- Hva tror du vi vil bli husket for? - Å sprenge ting.
Derfor skal vi i denne siste sesongen vie en hel episode til eksplosjoner.
Hva står på menyen?
Vi skal gi oss i kast med noe vi har null erfaring med: landminer.
Slik!
Men først har vi en ny vri på vår mest kjente eksplosjon.
- Det må være betongbilen. - Ja.
Med vår kjæreste æres-myteknuser, Angus MacGyver.
La meg forklare scenen.
En postbil har blitt utstyrt med en dynamittbombe.
MacGyver kommer med en betongbil og fyller postbilen med våt betong.
Den dekker bomben, og den går av.
Betongen ser ut til å hindre bomben i å gjøre noen særlig skade.
- Jeg vet ikke hva som ville skjedd. - Altså en perfekt myte for oss.
Når det gjelder nedtelling, har Mythbusters 14 års erfaring.
Og for å avslutte sin siste sesong med stil-
- gir de en MacGyver-vri til en gammel favoritt.
Her har vi problemet.
Først flytter teamet til et kjent og kjært sted.
Hvis man skal sprenge noe med mer enn et par kilo sprengstoff, -
- liker ikke naboene det, så vi har dratt til et sted vi er glad i, -
-Ione i California.
Det ser bra ut.
Planen er enkel. Vi skal sprenge to postbiler.
Hvorfor to? Den ene skal være full av betong, -
-men den første skal være tom.
Mythbusters postverk! Skjelettfugl med dynamitt i klørne!
Hvorfor vi sprenger en tom bil?
Vi vet ikke om MacGyvers løsning hadde noe å si uten en sammenligning.
For syns skyld settes politibilen MacGyver gjemmer seg bak, på plass.
Men nøkkelen til myten er postbilens eksplosive last.
Vi har funnet ut at de brukte rundt 38 kg dynamitt.
Dette ser kanskje ikke ut som det, -
- men det er faktisk slik 38 kg dynamitt ser ut.
For å sammenligne skadene fra de to eksplosjonene-
- skal de måle to parametere. Først splinter.
Vi vil vite hvor farlige splintene er, så vi har splintfangere.
Vi har saget ut en haug kryssfiner-menn-
- som vi setter ut ni meter fra eksplosjonen.
Da ser vi om splintene ville ha drept noen som stod der.
På med hockeyene!
Alle vet jo at MacGyver gjorde stilig problemløsning populært, -
- men det snakkes mindre om hva han gjorde for hockeyen.
Dannet fremme, rocka bak.
Den andre parameteren er trykkbølgen.
Vi skal måle kraften til eksplosjonen med en slik.
Det er en trykkmåler. Eksplosjonen frigir masse energi, -
- det meste i form av en trykkbølge. Den treffer måleren.
Den utøver mekanisk energi på en piezoelektrisk krystall.
Når vi kobler den til en computer, viser den hvor sterk trykkbølgen er.
Med tre datapunkter per eksplosjon bør vi få et godt svar på-
- om MacGyvers betong dempet eksplosjonen.
- Er du klar, mr Hyneman? - Armerer... Klar.
Dette er kontrolleksplosjonen, den tomme bilen, 38 kg TNT.
Tre! To! En!
Pang!
Det er fortsatt ting i luften.
Ja. Ikke gå ut ennå. Det som går opp, kommer ned.
Et av de største drønnene vi har kjent på en stund.
Ja, det hagler.
Det hagler metallbiter.
Ørnen har landet.
Og splintfangere.
Det må ha gjort vondt.
Det ble et blodbad for splintfangerne.
Beiner og hender og hockeyer overalt.
Jeg tror ikke en eneste er intakt.
Jeg tror dette er definisjonen av "fillebiter".
Du spådde at motoren ville bli igjen.
Understellet og motoren, og at alt annet ville bli blåst bort.
- Og slik ble det. - Godt jobbet.
Skadene ser imponerende ut, men alt som ble blåst bort, var tynt metall.
Det ble til splinter som ble slengt mange titalls meter i alle retninger.
Det som er igjen, er rammen og motoren.
De greiene var under eksplosjonen, og de er her fortsatt, -
-om ikke i god stand.
Eksplosjonen var kraftigere enn ventet.
På ni meters avstand var splintskadene katastrofale.
Men hva med trykksensorene?
Oi sann.
Det ser ut til at alle tre sensorene er helt ødelagt.
Ledningene til trykkmålerne er revet av selv 75 m unna.
De har ikke kontrolldata, og neste steg krever en del grubling.
Derfor går vi til neste myte, hvor karene bryter ny grunn under grunnen.
- Landminer. - Jepp.
Myten er at hvis man vil krysse et minefelt på trygt vis, -
-bør man bruke svevebåt.
Fordi svevebåten ikke utløser minene.
Nettopp. Det må vi teste.
- Jeg har aldri kjørt svevebåt. - Spesielt ikke over et minefelt.
En dynamittgubbe.
Dette er en historie om det uprøvde.
I årenes løp har teamet taklet all tenkelig eksplosiv teknologi.
Bortsett fra én: landminer.
Men først noe annet uprøvd: den aktuelle farkosten.
Svevebåt skal være midt i blinken til å krysse minefelt-
- fordi vekten er jevnt fordelt på en luftpute.
For å finne sannhetene trenger de ferske førerne våre opplæring.
Vi har vestre og høyre, og så gassen. Den gir både løft og skyvekraft.
Adam finner snart ut...
...at den er overraskende lett å håndtere.
Han har det altfor gøy.
De begynner også å skjønne hvordan 300 kg mann og maskin-
- kan kjøre gjennom et minefelt uten at det går galt.
Det er en båt som flyter på en luftpute.
Luften holdes under båten av et fleksibelt skjørt.
En motor pumper luft inn i skjørtet.
Hold, hold, hold... Og rett opp!
- Perfekt! - Sånn skal det gjøres.
Den samme viften og motoren skyver luft bakover gjennom rorene.
Det gir fremdrift og styring.
Det ble litt for drøyt.
Jeg har lekt meg i 40 minutter og blitt kjent med svevebåten.
Det er ganske likt trening vi har gjort før-
- med kjøring og skrensing på vått føre, og drifting også.
Dette er mer ekstremt enn det.
Det er litt som å kjøre en lufthockey-puck.
For det er jo det det er!
Dette var mye bedre enn sist jeg kjørte på luftpute.
Men det var mye mer primitivt. Maskiner som kostet 75 dollar.
Vi nærmer oss!
Det gikk ikke så bra med meg. La oss ikke si mer om det.
Å kjøre den i et minefelt blir som å kjøre båt i en småbåthavn.
Det er mulig, men man må tenke mange trekk fremover.
Dette er herlig!
Det var lyden av en entusiastisk Jamie Hyneman.
Jeg vet ikke med deg, men jeg er klar for minefeltet.
Da får vi lage et minefelt.
Straks: Denne eksplosive...
Bare et kjøttsår.
- ...avslutningssesong-spesialen... - Jeg jobber jo!
- ...skrur tiden tilbake... - Velkommen til 1987.
...og tester teamets grenser...
...når det gjelder akrobatisk rådsnarhet.
- Da det hele begynte... - Gå!
Det er ikke nok til å blåse noen opp i luften.
...var ikke smellene så store.
Eller godt filmet. Og de gikk ofte ikke etter planen.
Mangler jeg et øyenbryn?
Mer enn ti år senere har Mythbusters skrudd opp sprengkraften...
...og tatt for seg alle mulige kombinasjoner av teknologi og offer.
Bortsett fra én: landminer.
Og myten om at man kan krysse minefelt med svevebåt.
Å teste et av verdens farligste stridsvåpen er en vrien oppgave.
PVC-rør...
Vi trenger selvsagt miner, -
- og av dette skal jeg lage et sett kunstige miner.
De kommer ikke til å sprenges, men det er ikke alt miner gjør.
De registrer også trykk. En mine er en vekt, -
- en vekt som sier "eksploder!" når en person tråkker på den.
Eller en bil.
Og hjertet til minene våre er denne lille metallknappen.
Det er en trykkmåler, og den vil gjøre at minene mine-
- oppfører seg akkurat som ekte vare, bare uten sprengstoff.
Mens Adam lager kassen til den programmerbare utløseren, -
- erstatter Jamie sprengstoffet med en luftkanon-
-som skal avfyre en trygg filmeffekt.
Dette er løpet, og her er det en trakt-
- hvor vi fyller på det som skal skytes opp.
Ganske enkelt og greit. Vi tråkker på minen, og den går av.
Jamies kanon er ferdig og ladet med falsk grus, -
-så den er klar til testing.
- Supert. - Ser bra ut.
Det var filmtriks-eksplosjonen.
Inne har Adam en prototyp klar til demonstrasjon.
Her har vi minemekanismen.
Vi har kassen, og vi har trykkstangen her.
Nederst er trykkmåleren, som er skrudd fast i rørkappen.
Det fungerer akkurat som i en ekte mine.
Mens teamet masseproduserer 20 programmerbare landminer, -
-er det tilbake til MacGyver-myten.
Adam og Jamie vil finne ut om denne betongløsningen er vitenskapelig...
...eller en tv-skrøne.
Tre, to, en!
Pang!
Kontrolleksplosjonen gikk ikke helt etter planen.
Vi liker jo å si at å mislykkes alltid er et alternativ.
Trykkmåler-systemet sviktet fullstendig.
- Men vi har en nødløsning. - Vi skal se på de tekniske bevisene.
Splintfangerne ni meter unna ble fullstendig ødelagt, -
- og vi kan også kan også sammenligne eksplosjonene-
-ved å måle hvor langt ting flyr.
Det er tungt, og det ble kastet 50 meter.
Først merket vi de største delene til fots.
Det må være en av de fjerneste.
Og så får vi oversikt fra luften.
Dette er den nyeste kameraet vi bruker til å filme episodene våre.
Det er en DJI Inspire 1.
Vi bruker den til å se hele nedfallsfeltet i ett bilde.
Fra luften viser nedfallsfeltet seg å ha en maksimal radius på 205 meter.
Med det tallet som erstatning for trykkmåler-dataene...
...er det klart for bil nr 2.
Dette er dynamitten, og grunnen til at jeg fester den, -
- er at den er lettere enn betong og kan flyte opp.
Da blir ikke luntene dratt ut. Forhåpentligvis.
Som i tv-serien plasserer Jamie én ladning på gulvet og én lenger oppe.
Å skru dem fast bør hindre at de flyter når betongen kommer.
Dermed er det tid for dagens mann.
Hei der.
MacGyver.
Jeg liker håret.
Hockeyhelten kommer til unnsetning.
Perfekt!
Som i klippet får han bilen til å tømme seks kubikkmeter-
-eller femten tonn våt betong.
Det kommer ut! Det ser ut som en ku som bæsjer.
Det ser faktisk ut som en ku som bæsjer, og jeg har aldri sett det.
Det tar en halvtime å fylle bilen, men...
- Stopp! - Hva er det?
Se på sekken med dynamitt som har kommet ut fra bordet.
Skitt!
- Tross Jamies spådommer... - Hva skal vi gjøre?
...er 20 kg eksplosjonsklar dynamitt farlig frittflytende.
Den må festes, og det på flekken.
Vi kan lage et større hull og gå inn her.
Ironisk nok må de ta en MacGyver.
Betongen er 30 cm dyp, så de kan ikke bruke døren.
Beklager, men jeg må ta av parykken.
Betongen størkner raskt.
Solen har varmet opp bilen til 65 kvelende grader.
Og en udetonert bombe må settes på plass.
Jeg er inne!
Deilig!
Hverdagskost for Mythbusters.
Jeg kom akkurat på at det er TNT. Jeg må være forsiktig.
For at det skal bli akkurat som i klippet...
...må sekken ligge under all betongen.
Derfor sperrer Adam den inne med litt plank.
Nå sitter du fast!
Før han klatrer ut med splitter nye betongstøvler.
Ja!
- Godt jobbet, Houdini. - Takk!
Kunsten å rømme opp ned fra en beholder full av betong og TNT.
- Og med det... - Kom igjen!
...er MacGyver klar til å redde dagen igjen. Eller er han?
Et nytt problem, som om vi trengte flere.
Betongen presser veggene utover og lekker ut.
15 tonn betong.
Jeg tipper det er mer enn bilen er laget for.
Det er stort trykk på dørene. Mye post.
I klippet var bilen uberørt av vekten, -
- men i virkeligheten er det så vidt den henger sammen.
De må være raske før den gir etter.
Vi har akkurat dekket bomben med betong.
Nå jobber vi hardt med å evakuere området.
Vi må få vekk utstyret og få folk til bunkeren, og så smeller det.
Tre, to, en...
Velkommen til 1987. Her er problemet:
MacGyver står overfor en bombe på 38 kg.
Han får en betongbil til å rygge bort til bilen og fylle den med betong.
Det vi lurer på, er om betongen faktisk ville ha hjulpet.
- Er du klar? - Klar som et egg.
I klippet skjer det knapt noe som helst.
Eksplosjon i våt betong om tre...
Det smeller, bilen rister og det brenner litt, og det er alt.
Det er det ideelle.
Én!
Jøss!
Dynamitten gikk av, og alle figurene står fortsatt.
- Det fungerte. - Vent.
- Det fungerte som bare fy! - Ja.
Et forbløffende resultat.
Som i klippet ble eksplosjonen nesten fullstendig kvalt.
Fantastisk! Jeg er helt paff!
Noe av det MacGyver gjør, er helt tåpelig, -
-men dette var veldig imponerende.
Det gikk akkurat som i klippet.
Det meste ser ut til å ha blitt absorbert av betongen.
Den absorberte det bare.
Dette er nedfallsfeltet.
Veldig effektivt. Det hadde jeg aldri trodd.
Etter inspeksjonen av folkemengden blir nyhetene bare bedre.
Dere ser kanskje en viss forskjell mellom forrige smell og denne.
Jepp, hver eneste en av dem står fortsatt. Helt utrolig.
Kanskje det mest overraskende resultatet på lenge.
Men...
Skitt. Et par udetonerte gubber der.
Sett "bekreftet" -festen på vent!
Den tamme eksplosjonen skyldtes blindgjengere, ikke MacGyver.
Betongen ser ut til å ha dratt ut lunta fra dynamitten.
Jeg sa at å mislykkes alltid er et alternativ, -
- men det er visst det eneste alternativet.
Vi fant en sekk full av udetonert dynamitt, -
- og så brukte Jamie gaffeltrucken til å skrelle av veggen.
Og da fant vi enda en søppelsekk full av udetonert dynamitt.
- Den andre sekken? - Ja.
Vi tror vi detonerte to dynamittgubber.
Det var ikke planen.
Vi må finne ut hvordan vi kan være sikre helt på-
- at dynamitten går av under betongen, og så må vi gjennomføre det.
Få hit en ny betongbil, fylle postbilen og prøve på nytt.
Straks skal vi teste déjà vu en gang til.
Mens karene fikser MacGyver-myten, -
- er det i Alameda tid for å lage minefelt til svevebåten.
Minefeltet vårt er 15 meter langt og 2,5 meter bredt.
Vi tester ikke om vi kan unngå minene, -
- men hva som skjer når vi kjører over dem.
Og vi tror at denne konfigurasjonen vil garantere at vi gjør det.
Hver meter.
Dette dødelige mønsteret-
- vil sørge for at svevebåten treffer de fleste av minene.
Men greier Jamie å grave det?
Ja, det greier han.
Ingenting fryder Hyneman mer enn riktig redskap til jobben.
Dere lurer kanskje på hvorfor vi graver så mye.
Det er vanligvis bare å sette ned minene, og så ligger de og venter.
Men våre miner er ikke autonome. Vi må koble dem til et system-
- hvor de fungerer som brytere for kanonene. Her er minene.
Nå har de fått lakk og tittel, -
- samt en samleskinne slik at vi kan koble dem til systemet-
- som gjør at vi kan justere trykket de går av ved.
Jamie bruker dagen til å grave grøfter til tjue kanoner og miner, -
-mens Adam...
...bestemmer seg for å prøvekjøre.
Én...
...eller seks... eller sju ganger til.
Jeg venter på at Jamie skal komme og si:
"Slutt med det tullet! Her må det jobbes!"
Og så skal jeg si: "Jeg jobber jo!"
Mineleggingen er en enorm oppgave som tar to dager.
Det er 20 miner og ledninger til alle, -
- signalledninger mellom minene og kanonene, -
- og så strøm fra kanonene til kontrollstasjonen.
Dessuten må vi unngå lekkasjer i trykkluftskanonene.
Jeg hører litt hvesing, men bare litt, så jeg tror det er klart.
Dere får en titt bak kulissene nå.
Karene bak meg gjør klar kork til kanonene.
Vi bruker fullerjord og svart kork.
Det er plater som vi bryter opp i biter.
Når de flyr gjennom luften, ser det ut som stein.
Gammelt filmtriks.
Og apropos filmtriks...
Minene våre er måleinstrumenter, -
- og kanonene våre ser mye bedre ut enn de låter.
Men det kan vi fikse. Vi kan legge på eksplosjonslyd-
-hver gang en mine går av. Sånn.
Høres bra ut!
Dette er et av de mest kompliserte prosjektene våre.
I to dager har vi gravd, minelagt, kanonisert og trukket ledninger, -
-og hvorfor?
For å lage et ufarlig minefelt til testing.
Det viktigste er dette, minene.
De aktiveres av en trykkmåler, en slags vekt, -
- og vi kan få dem til å gå av ved hvilket trykk som helst.
Og når kanonene aktiveres, sier det "puff!".
Hjertet i operasjonen, det som forbinder minene og kanonene, -
- er mange hundre meter Cat5-kabler som går til dette rottereiret, -
- som ifølge vår elektronikk-ekspert David Harding-
- gjør at vi kan få minene til å gå av ved hvilket trykk vil.
For å finne ut om alt fungerer, tester de først til fots.
Og her er offeret.
Jeg kunne bare gått og tråkket på en, men det er kjedelig.
Jeg skal ha bind for øynene mens jeg blir dirigert i døden av Hyneman.
Ikke vær redd, jeg passer på!
- Armer systemet, David. - Systemet er armert.
Minene kalibreres til å gå av ved en vekt på 16 kg.
Ett lett tråkk, og så vil Adam få en filmeffekt-eksplosjon i fleisen.
Det føles rart. Jeg vet jo at det er helt trygt.
Da begynner jeg å gå!
Jeg vet at jeg ikke kan bli skadet. Likevel er jeg nervøs.
Litt til høyre.
Det går bra. Bare et kjøttsår.
Minefeltet er skremmende treffsikkert og helt trygt.
- Der røyk beinet! - Du har jo et til.
Og når Adam kommer seg etter sin grufulle liksomdød...
...kan de gjøre feltet klart til kjøretøy.
Kan jeg være død nå?
- Pyse! - Jeg tror jeg er død.
Vi tester altså myten om at en svevebåt kan krysse et minefelt-
-uten å utløse noen av minene.
Da måtte vi besvare spørsmålet: "Hva er en mine?"
De kan utløses på mange forskjellige måter.
Av elektromagnetisme, av vibrasjoner.
Men vanligvis er det trykk. Det var det vi gikk for.
En slik mine er en vekt koblet til en bombe.
Pyse.
Etter den vellykkede testen rekalibrerer teamet minene-
- til å være beregnet på kjøretøy for å få et sammenligningsgrunnlag.
- Da setter vi dem på 140 kg. - 140 kg skal bli.
Før svevebåten settes inn, -
- skal Adams jeep med plastmitraljøse brukes som kontroll.
Nå er det tid for kjøretøy-mot-mine-testen.
- Er du klar, Jamie? - Starter motoren.
Når vi har sett hva som skjer med den, sender vi ut svevebåten.
Da starter vi kjøretøy-testen om tre, to, en, gå!
Jeepen veier 1400 kg.
Det var én.
Og en fjerdedel av vekten, 350 kg, -
- er fordelt på ganske lille kontaktflaten til hvert dekk.
Det er mer enn nok til å utløse hver eneste mine de kjører over.
Med svevebåten blir ikke vekten samlet på et lite område.
- Det fungerte jo bra. - Da er det svevebåten.
Spørsmålet er om kraften den utøver på bakken, -
-er nok til å utløse minene.
Jeg spår at svevebåten klarer seg.
Selv om den med fører veier oppimot 300 kg, -
- kan den umulig trykke ned på en mine med 140 kg. Kommer ikke til å skje.
Vi skal finne ut, med Jamie bak rattet og et armert minefelt, -
- om en svevebåt kan gli over et minefelt beregnet på kjøretøy.
Her kommer den!
Den utløste ikke noe som helst! Heftig!
Det var grei og eksplosjonsfri skuring.
S-mønsteret sørget for at Jamie gikk over de fleste minene, -
-men ikke en eneste av dem smalt.
Vil du ta en ny runde?
- På vei. - Kanskje litt saktere nå.
Den lavere farten gir minene mer tid til å registrere svevebåten, -
- men Hyneman slipper helskinnet fra det.
Det var nydelig!
Vi kjørte over minefeltet med en bil, -
-og da gikk minene av.
Men ikke med svevebåten.
Jeg hadde rett! Jeg liker å ha rett. En gang iblant.
Det virker rart at en svevebåt på nesten 300 kg-
- ikke utløser miner som går av ved 140 kg, -
-men det handler om vektfordeling.
En fot eller et bildekk har liten kontaktflate.
Men svevebåten fordeler vekten ut over hele flaten sin, -
- hele luftputen. Derfor kan den ikke utløse minene.
Og derfor er den midt i blinken til å krysse minefelt med.
Men den veier likevel nesten 300 kg. Hvor godt fordeler den vekten?
Kan svevebåten krysse minefeltet uansett trykkfølsomhet?
Dette er sannhetens øyeblikk. Nå har vi personellminer.
15 kg utløser minene.
Jeg har vist at vekten min er mer enn nok.
Det er klart, Adam!
Da begynner vi! Over et minefelt med svevebåt.
Personellminer. Tre, to, en, gå!
- Ingenting nå heller! - Ja! Dritbra!
Minene går av ved lette fottrinn, men reagerer ikke.
Adam gjør deretter sitt beste for å holde seg over ett sted.
Greier du å stå stille?
Men svevebåten og luftputen lurer døden.
Det ser veldig bra ut for myten, men er vi ferdige?
Kom an. Dere kjenner oss.
Vi gjør det alltid så ekstremt som mulig.
Nå er de innstilt på 2 kg. Påskeharen ville ha utløst dem.
Her kommer jeg.
Nå skal myten virkelig til pers.
Hyneman og svevebåten er 120 ganger tyngre enn minens detonasjonsvekt.
Men nok en gang svever de bare rolig over.
Ikke en eneste mine. Nydelig!
Hvordan fungerer det? Det er matematikk.
Hvis man deler vekten på kontaktflaten, -
- får man fire gram per kvadratcentimeter.
Det er ikke i nærheten av å være nok vekt per areal.
Vi har vel sjelden hatt en klarere konklusjon.
- Bekreftet. - Kjempebekreftet.
Svevebåter er glimrende egnet til å krysse minefelt.
Jeg må skaffe meg en slik.
Beklager, jeg hører deg ikke.
Hvordan skal jeg komme meg ut?
Ser bra ut.
Denne bilen er død.
Hvis du akkurat skrudde på, så har vi bare rotet det til.
Udetonert TNT.
Samtidig har vi hatt noen MacGyver-øyeblikk.
Ja!
Det er en postbil med 38 kg dynamitt.
Nå skal vi finne ut hvor MacGyver vi er.
Men denne gangen må de forsikre seg om at alt smeller.
Sist hadde vi dynamitt under et bord. Det fungerte ikke særlig bra.
Vi tror at vi detonerte to dynamittgubber.
Denne gangen skal jeg legge dynamitten i en trekasse.
Den skal være helt tett og godt festet. Nå skal det fungere.
Men kommer betongen til å kvele eksplosjonen?
Det er flere ting å tenke på.
Den første er at betongen er tung og vil absorbere mye.
38 kg dynamitt, 84 kg mannfolk.
Men det finnes et fenomen som kalles trykkstøt.
Hvis man brått skrur av en kran, -
- får rørene et hydraulisk støt som kan ødelegge dem.
Nydelig!
Betongen kan gi eksteriøret til bilen et slikt trykkstøt-
-og blåse det utover.
Men om kraften blir større enn uten betong i bilen, -
-er jo det vi skal finne ut.
- Sånn. - Da kommer vi oss vekk.
Det har vært en av de mest krevende testene i Mythbusters historie.
- Er du klar? - Jeg skal armere den.
Men nå skal de endelig finne ut om MacGyvers betongløsning...
...ville ha reddet dagen.
Dette er MacGyvers postbil med betong og 38 kg dynamitt.
Tre!
To!
En!
Det gikk rett opp.
Det smalt godt.
Bilen er borte.
- Bilen ble fullstendig ødelagt. - Der har vi problemet.
Men det ser ut til at betongen gjorde noe med eksplosjonen.
Den første eksplosjonen gav en sjokkbølge...
...som blåste beina av splintfangerne.
Men nå er splintfangerne stort sett intakte.
Så jeg tror ikke det gikk noen stor sjokkbølge utover.
Mesteparten av kraften gikk opp, og bare splinter gikk utover.
Interessant.
Nå er det et hull i bakken der bilen stod.
Du laget et krater!
Og nedfallsfeltet er på 75 meter.
Det er mindre enn halvparten så stort som kontrollen.
Det meste av betongen lå rundt sprengstoffet, -
- derfor gikk energien opp og ned i stedet for utover.
Jo, men selv om kryssfiner-mennene ikke ble sprengt i fillebiter, -
-ble de pepret.
Betongen endret retningen til trykkbølgen.
Men den reddet ikke dagen. Splintfangerne er fulle av hull.
Tilslaget i betongen, småsteinene, ble til en dødelig skur.
Og det gikk betydelig verre med bilen enn i klippet.
Jeg fant bakdøren!
Her er det lett å konkludere.
Da må vi konkludere.
Påvirket MacGyvers løsning eksplosjonen?
- Absolutt. - Beskyttet den folk i nærheten?
- Aldeles ikke. - Så det ut som i tv-serien?
- Nei. - Konklusjonen er klar.
- Knust. - Helt knust.
Vi har nok sprengt flere rare ting enn noen andre i verden.
Tekst: Vegard Bakke Bjerkevik www.btistudios.com